ЗАПАЗИ МЕ В СЪРЦЕТО СИ
Превод и субтитри: *Дъга и BaMblto
Точно така! Точно така! Победих те!
Какво има, Емре? Какво има, какво има, какво има...
Нима ти отива това? Виж се, голяма жена си.
Отстъпих ти и ти затова ме победи.
Да, бе. Винаги отстъпки, винаги сме съперници.
Сякаш моята количка ти е наранила крака.
Кълна се, че е така. Ето, сама пробвай.
Колелото на количката не върви добре. - Какво му е на колелото?
Виж, не върви добре. - Лъжец!
Я да видим, горкичкият ми любим количката ли го притеснява...
Като ме наричаш любими, шегуваш ли се с мен?
Защо да се шегувам с теб?
Кажи ми, какво й е на количката?
Добре, стига вече. Да затворим тази тема.
Ще изям тези сладки устни, ще ги изям...
Колко струва това?
Извинете, имате ли количка, която не е повредена?
Ако може, бих искала да сменим тази.
Г-н Ихсан, имаме ли количка? Такава, която не е повредена.
Абажур. Скъпа, виж какъв абажур. Отивам натам.
За съжаление не са останали колички, но на входа има.
Прекрасно, добре. И без това ни е на път.
Сами ще си вземем от там, благодаря.
Има ли? - За онзи има и отстъпка.
Тогава него ще купим, на път ни е.
Скъпи, измий си ръцете. След 5 минути яденето ще е готово.
Интересно какво ми е приготвила днес моята султанка.
Макарони. - Макарони ли?
Макарони. Просто макарони, значи? Супер.
Какво има, май не ви хареса, мой паша?
Момичето ни май се засегна? Браво на теб.
Пък и аз вече свикнах, у нас, освен макарони, друго не се яде.
Човече, донеси пари вкъщи, а не само някакви стотинки.
Сърцето ми е ранено, затова отивам в банята ни. Аривидерчи, любов моя!
Но аз сега ще се разплача. - Добре, аривидерчи...
Ти си спал с нея!
Скъпа, мога да ти обясня. - Какво ще ми обясниш? Отивам си.
Къде? - В дома на мама.
Но... какъв човек си ти? Любима! Любима! Любима!
Йешим!
Виж физиономията на това момиченце.
Нека да поканим Мурат заедно с Айлин.
Той и без това е ядосан. Помоли да не го каним с Айлин.
Но ти защо ме гледаш така? Какво пък, защо да не иска...
Всъщност той и Айлин са замесени от едно тесто.
Мисля, че момичето първо ще се ядоса, а после ще се зарадва. Ще видиш.
Да, да, да, да... - Ще си замълча за младоженеца.
Не трябва да му се разрешава много да пие.
Какво да кажа, не ми давайте да пия.
Г-н Емре, забелязваш ли, скъпи, да ти кажа... Имаме две маси.
Трябва да решим този въпрос. - Добре.
Селма също сложи тук.
Да. Забравих приятелките си от университета.
Емре, ти също покани приятелите си от университета.
Разбира се, че ще ги поканя, скъпа, но не съм ги виждал отдавна.
Ще е много неочаквано за тях.
Виж, знаеш ли какво ще направиш?
Ще се видиш с тях, ще поговорите и така няма да е неочаквано.
Тогава ще им дадеш поканите.
Добре, цветенце мое.
Но хората може да си имат ангажименти...
Как ще стане това, не знам.
Щом можа да обуздаеш жена като мен, значи и с тях ще се справиш.
Толкова весело ни беше в университета.
Избягахме от лекциите, но ти после си взе изпита.
Но аз защо не го взех? - Да, този го взех, но ти не успя.
Аз имам още 5 изпита, и досега не съм ги взел.
Честна дума, тази среща стана точно навреме. Кълна се.
Добре дошъл, Селим Паша.
Вече две седмици мисля за това. Братко, разбира се, виж какво...
Кълна се, че бяхме прави за този човек.
Реджеп, ти имаше страхотен прякор, много ти подхождаше.
Кайманът
Сега добавят вода, преди вкусът беше различен.
Преди ти не пиеше, затова ти се услажда.
Вече сме големи хора, а вие продължавате да се шегувате.
Добре, днес питиетата са от мен, хайде.
Как си тече животът... Не може да бъде. Много се уморих.
Преди 2-3 години започнах работа в компания "Артон".
Всъщност работя твърде много. - "Артон" ли? Сериозно ли говориш?
Това е добро място, подадох документи, но не получих отговор.
Наистина ли? Ако знаех, щях да ти помогна.
Ако можехме да се свържем, щеше да помогнеш...
През тази седмица ми се обади. А, чакай. Тази седмица няма да може.
Ще бъда на меден месец. - Какво?
Ще бъдеш на меден месец? Нима ще се жениш?
Поздравявам те, братко. - Благодаря.
Да, това е супер новина, много се радвам.
Годините си минават, време е и ние да преминем към групата на женените.
Братко, да не си посмял.
Още ти е рано, недей така. - Но защо?
Ти си в най-хубавата си възраст.
Ние изгоряхме, но дано поне брат ни да не изгори.
А ти пък кога успя да се ожениш? - Вече 3 години. Виж, братко.
Първото, което не трябва да правиш, е в бъдеще да се връщаш в този дом.
Това още не е нищо.
След това да не чуеш: "Това не се харесва на мама,"
"това не се харесва на сестра ми."
Не си оставяй чорапите тук, не си хвърляй палтото.
И твоят сериал ще почне.
Знаеш ли какво имам предвид, братко?
Това ще е цял живот. Не го прави. - Така ли, господине?
Може днес да не се прибирате у дома, иначе ще спите на дивана.
Вие един за друг ли сте женени? - Срещнахме се на една сватба.
После решихме да си направим и своя.
Разбира се, ти не знаеш, нормално е. 50 пъти ти звъняхме.
Изпращахме ти съобщения, писахме ти.
В крайна сметка, не получихме отговор.
Емре, скъпи, моята красива булка този път е напълно права.
Да, разбира се. Обръщаш се към мен все едно сме на пазара.
Булката, та булката, нима се говори така...
Всъщност като говорим за булки...
Разкажи ни къде и как се запознахте с твоята бъдеща жена?
Да, бе, сега ще стоите тук и ще ми се смеете.
Хайде, разказвай. - Беше като в любовен филм.
Беше в заведение, като в сън. Дадох й имейла си.
И на нас ни се иска така, но от офиса на г-на изобщо не можем да помръднем.
Скъпа, да оставим тези неща настрани, какво ще кажеш?
Идиот! Идиот!
Ще говорим тази вечер. - Не говори глупости, Йешим.
Не вземай прибързани решения.
Стомахът ме боли.
Скъпа моя, защо се обвиняваш? Откъде можеше да знаеш?
Той вече мисли за това,
мечтае си за деца, как мога да го разстройвам точно сега.
Трябва да му кажа, преди да се оженим.
Като глупачка си мълчах, сякаш е възможно да премине.
Хайде, нека разкаже най-после. Хайде, разказвай.
Началото на историята ни е странно.
Така, седях си у дома, беше ми много, много скучно.
Почука се на вратата, отворих и беше куриерът.
Г-н Емре! Подпишете се тук.
Приятен ден!
Кой звъни толкова рано, мой паша? - Да, денят ми започна като на паша.
Донесоха ми промоционалните екскурзии за месец септември.
Като на истински паша ми ги носят на вратата.
Да, починах си малко, прекарах два дни в хотел, дори не излизах от стаята.
Слушах музика, четях книги, гледах телевизия, такива неща.
Слизах долу само на закуска.
Е, как беше храната, вкусна ли е?
Поне да знаем хубаво ли беше яденето...
Как се запознахте?
Един ден седях край басейна.
Седях си и четях книга, а в ушите ми имаше слушалки.
После някой се приближи към мен. - Привет!
После се приближи още по-близо.
Вдигнах си главата и видях, че до мен стои момиче и говори ли говори...
Седя си аз и се чудя какво говори. Махнах си слушалките.
Даже не ни каза как се казва булката. Да започнем оттам. Как се казва?
Извинете, аз съм Йешим.
Вие напуснахте масата дори без да се нахраните.
Искам само да ви попитам, ще ядете ли или не?
Извинете.
После поръчахме храна. Вечеряхме заедно.
На следващият ден закусихме в едно кафене.
Прекарахме доста време заедно.
Значи булката те е прелъстила?
Май така се получи. Всъщност тя ме преследваше.
Колко прекрасно беше всичко.
Макар да не исках това, те обидих.
Човек понякога не усеща какво причинява,
когато бяга от себе си непрекъснато.
Да отидем да закусим?
Самият аз не знам, но да не простиш понякога е неправилно.
Аз те обидих, виновен съм.
Изплаших се и затова мълча.
За бедите и за войната, виновен съм само аз.
Ако избягаш, ще те загубя...
Хвани отново ръката ми.
Сърцето ми отново започна силно да бие.
Точно така, срещнах една красавица и то реши да забие отново.
Чудесно! При теб същото ли пише?
Плановете, които имате отдавна,
може да се реализират по-рано, отколкото очаквате.
Аз не вярвам на това. - Какво?
Което четеш във вестника ли? - Добре, забрави.
Не, не, кажи щом си започнал. - Синьо. Синьо.
Ще бъдем пияни от любов и от вина.
Кажи ми сама, това любов ли е или не е.
Нека това сърце не остава никога само.
Щастлив съм, с мен нещо се случва.
Хайде да измислим нещо, да не се страхуваме да летим заедно.
Ще бъдем пияни както от любов, така и от вина.
Кажи ми сама, това любов ли е или не е.
Не си отивай, ако това е любов, остани с мен.
Закуска в леглото.
О, не! Емре!
Не се притеснявай, и без това в хотела няма никой.
А нашите приятели тук ще видят колко си красива и така.
Мисля, че не сте ме разбрали добре за закуската в леглото.
Но така е чудесно, наистина е чудесно. Според мен.
Здравейте! Добре дошли! - Благодаря!
Какво ще ядем, шефе, казвай.
Братко, мога да ви предложа пресен киш Чинокоп.
Към него са прибавени специални подправки.
Супер, според мен е добре. - А за булката?
Попитай я сам.
За мен нека да е люфес. - Люфес.
Какви са отношенията ви с турската ракия?
Дори не знам, но няма да се пазарим.
Нека да бъде по 35 мл., благодаря. - Приятен апетит!
Да, къде спряхме?
В последният ни разговор ти ме прекъсна.
Ти каза, че аз съм длъжна да ти отговоря или нещо такова.
Добре, добре, сега помисли така.
Преди да започнеш отношения с някого, чувствала ли си, че ти липсва любов?
Разбира се.
Когато човек дълго време е сам, той иска някой да влезе в живота му.
Поне аз така се чувствам. - Добре, тогава помисли така.
Имаш в живота си някой, но чувстваш, че нещо не ти достига.
Тогава гледаш ли на хората около теб с такива намерения.
Да. - Точно оттам започват недоразуменията.
Заради нещо, което не ти достига, ти огорчаваш сърцата на хората.
Тоест? - Минава време...
и започваш да обличаш като дреха някой, който изобщо не познаваш.
Това е защото ти искаш да се влюбиш и да започнеш нова връзка.
Еднакви книги четем, еднакви филми, една и съща музика слушаме.
Това е много обикновена история.
Този човек, с когото ти се примиряваш, не ти подхожда.
Оказва се, че даже размерът му не е подходящ. И тогава какво правиш?
Поглеждаш отстрани и разбираш, че той не е за теб.
Дори изобщо не си подхождате. - Дори не съм се опитала да опозная...
Това е просто дело на случайността. Един от двамата пръв осъзнава това.
И се започва: "Аз съм много лош, а ти си много добра."
Извинете.
Приятен апетит! - Благодаря!
С всичко това ти май ми развали апетита тази вечер.
Изобщо не се смей.
Нима преди ядене се говорят неща, които те карат много да мислиш.
Виж, знам, че ти говориш правилно.
Ако той сам не се разкрие, какво можеш да направиш ти?
Колкото повече се разкриваш, толкова повече рани получаваш.
Тогава аз няма да пия вече ракия, иначе ще ми прилошее.
Ако можеше завинаги да останем пияни...
Всъщност за този, с когото живееш не е толкова лошо.
До края на отпуската не можеш да ме изхвърлиш.
Трябва да прекарваме времето си заедно, помисли за това.
Казах: Не трябва да бягаме от любовта.
Значи да не живеем изобщо. Всички рано или късно ще умрем?
Най-важно е да живеем, да се наслаждаваме на храната, нали?
Тогава да спрем и да ядем ли?
Според мен ти дори сам не вярваш на думите си.
Или някой наистина много силно те е наранил.
Ти си търсиш оправдания, за да се избавиш от болката.
Но това е любов, не е програма. - Може би си права.
Но знам, че всичко това е фалшиво.
Да я приемем в душата си е просто глупост.
Не знам дали си имала такива отношения, но приеми това.
Това, което си преживяла, е напълно банално.
Чувствам се много глупаво, седейки на тази маса.
Ти не можеш да обичаш никой.
Няма да обичаш...
Сервитьор!
Може би е претъпкана улица животът,
а ти си всеки ъгъл от нея.
От изтощение ли съм в това състояние?
Дори да мисля ми е трудно.
Дойдох безмълвен...
Идеите ми не намират верен път.
От безпорядък ли съм в това състояние?
Пречистването е много трудно.
Загърбил съм миналото,
от мъката ми няма дори спомен.
Като разхвърляна стая е за мен животът,
а ти си чистотата след дъжд…
Здравейте, лека работа!
Бих искал да попитам за жената от номер 8, но...
Сутринта тя си замина.
Тя имаше резервация за още три дни, нали?
Не знам, тръгна си спешно.
А мога ли да попитам нещо?
Обслужването ще работи след 4 часа. Ако искате, можете да поръчате нещо.
Добре, благодаря ви.
Г-н Емре, за закуска ли се приготвяте?
Според мен неправилно сте разбрали какво е закуска в леглото.
Така мисля. - Права е.
Моля, да ме извиниш за вчера. Мисля, че малко прекалих.
Мислиш, че едно извинявай ще е достатъчно, за да ти простя ли?
Господи, Боже мой! Как ли ще мине закуската...
Честно, много съм впечатлена от смелостта ти.
Стоиш срещу мен по пижама и и се опитваш да шикалкавиш.
Изобщо не си поумнял. - Повече не трябва да продължаваме.
Не. Ти даже не се стараеш, така и не поумня.
Добре, това все едно не се е случвало.
Когато се върнем в Истанбул, ще закусваме, където пожелая.
Аз ще те поканя. А ти ще приемеш.
Сега ми стана много интересно. Да видим къде ще ме заведеш.
Е, и къде заведе момичето?
Очак башъ!
Любими! Неотдавна те нарекох идиот, прости ми.
Вие и с това се шегувате, а при нас беше доста сложно.
За първи път целуна момичето там? - На това му се казва въпрос?
Само не казвай, че наистина там си го направил.
Очак башъ.
Не може да бъде. - Добре, приятели.
Нека да решим този въпрос.
Стигнахме до поканите.
Тази е за теб.
Похвърляш ни ги така, все едно сме на пазара.
Братя и сестри... Услугите сами идват при вас.
Ето тези покани, които вие виждате в ръцете ми,
аз мога да ви ги дам срещу сандък със злато.
Сега пък и сандък трябва да му търся. - Продаде го.
А, да, тази я приготвих за Бегюм.
Не знам дали се виждате с нея или не, дали се е омъжила, къде работи.
Ако искате, напишете името на съпруга й и я предайте.
Братко, ти нима не знаеш? - Какво да знам, батко?
Емре, ние загубихме Бегюм.
В последно време тя се отдалечи от нас, също както и ти.
А после всички заедно я изпратихме.
Емре, ти май се забави, да не вземе булката да ти се разсърди?
Вече стана късно, трябва да ходим и до Паша Каршъ.
Ако искаш, може вече да ставаме? - Добре.
Хаджъ, ти ще оправиш сметката, нали?
Синко, казах, че ще платя. Ти за скъперник ли ме вземаш?
Тогава можем да пием колкото си искаме тази вечер.
Какво?
Ефе, скъпи, ако искаш да ставаме вече?
Лека полека да се прибираме у дома. Да вървим.
До скоро, Хаджъ! - Ще се видим, Ямур!
Хайде, до скоро!
Братко, аз...
Ясемин ме чака сама у дома... - Да, да...
С твое позволение... Аз ще се погрижа за сметката.
Добре, братко.
Изведнъж луната престана да свети.
А ти много се промени.
Никога няма да изживеем това, което не преживяхме.
Никога няма да си кажем това, което не си казахме.
Ти застана пред мен...
Каза ми, че има някой друг, когото обичаш.
Но аз не мога да повярвам, че ти си отиде.
Не повярвах, че си тръгна.
И двамата не погледнахме назад.
Тръгнахме по различни пътища.
Замлъкна отново нощта, луната престана да свети.
Въпросите без отговор останаха в миналото.
Кой първи ще я види, когато се събуди?
Кой ще реализира мечтите, които изоставих?
Г-н Емре, вземете.
Зинджабо! Хайде, ставай, закуската е готова.
Хайде, ставай, ще закъснееш за работа. Емре!
Виж го ти сънливецът. На кого говоря аз?
Разрешихме на пашата да излезе с приятели, но света му се преобърна.
Май му е било весело? - Да, беше весело.
Значи с приятелите ти се повеселихте? Хайде, стани и се измий.
Аз ще видя какво става с омлета. Хайде.
Хайде, ставай.
Разказвай, как се забавлявахте всички? - Не питай, скъпа моя.
Добре си пийнахме и се повеселихме като в старите времена.
Искаш да кажеш, че събирането е преминало в спомени за миналото?
Ти в колко се прибра у дома? Аз спях.
Скъпа, прибрах се и си легнах, не знам в колко, бяхме много хора.
Докато всеки разкаже за себе си, и забравихме за часа.
Виж ти какъв темперамент.
Любими, защо стоиш там, ела тук.
Днес имам съвещание, трябва да изляза по-рано.
Емре, седни поне за 2 минути, моля те.
Наистина трябва да излизам.
Познаваш г-н Мехмет, ще започне да мърмори като старец.
Значи спешно излизаш? Аз трябва да ти кажа нещо...
Вече закъснявам, обичам те!
И аз теб.
Шефе, казах ти, че това е последният мач, последният!
Вече направих три оферти. Написах 3, а се оказа 30.
Братко, никога няма гаранция. Написах 3:1, така и стана.
А последният мач е на нашия Арда, те ще играят с Испания.
Ще видим кой кого... А този взе, че вкара гол още в началото на мача.
Веднъж, после още веднъж. Виж, пред теб стои човекът с №13.
Но какво говоря. Един гол не е равен на три.
Този гол не е важен. Разбира се, голът беше наш. Ти гледа ли мача?
Не, батко, не го гледах. Събрахме се с приятелите от университета.
Дадох им поканите. - Братко, как можа да не го гледаш?
Такъв мач беше... Нали те интересуваше?
Можеше пред началството да разкажеш мача.
Много огладнях. Да идем да хапнем, а? Какво ще кажеш?
Батко, ти върви. Аз трябва да изляза, а и още не съм огладнял.
Ако попитат за мен, кажи, че не съм се чувствал добре.
Какво става с теб? Арда, синко, накара ме да се срамувам.
Здравей, Тууче. След колелото, трябва ли да завия?
А после? Добре, добре.
Добре, добре, останалото го знам. Много ти благодаря!
Не, не, добре съм. Благодаря ти, ще се видим.
Бегюм Джандаш
Стига, Емре, стига вече.
Искам просто да дишам, защо не ми позволяваш? Не разбирам.
Какво правя? Старая се да бъда с теб.
Стараеш се? Точно колкото ме и обичаш!
Ако не ми позволяваш, как мога да бъда до теб?
Накара ме да се чувствам самотна. Всичките грехове приписваш на мен.
Наистина не мога да разбера това! - Защо да приписвам всичко на теб?
Защо говориш така сега? Само искам да бъда до теб, нищо друго.
Говориш така само, за да успокоиш съвестта си, нали така?
Ти сега каза такава глупост... - Глупост, значи?
Защо ми се струва, че всичко свършва? Бегюм, любима, говориш глупости.
Държиш се така заради събеседването ли?
Ако искаш - върви. След като разговорът ни стигна до там.
Казах само, че тези хора ще те накарат да се чувстваш зле.
Затова ще ти кажа, че... - От една дума измисли хиляда отговора!
Омръзна ми от твоите нападки.
Уморена от това, че се намесваш във всичко, разбираш ли?
Кажи ми нещо разумно, Бегюм! - Добре.
Помниш ли вечерта, когато отидохме в дома на Мурат?
Но ти вече говориш глупости, Бегюм!
Казах ти, чичо ми беше болен, отведоха го в болницата.
И без това се чувствах зле. - Точно за това говоря!
Винаги си намираш причина! - Може би това е твой проблем!
Защото ти се нуждаеш от обяснения.
Аз си измислям причини ли, любима? Защо мислиш така?
Това не е нещо ново, такава си през последните месеци.
Получавам хладни отговори. Чувствам те далечна.
Не мога да се докосна до теб, въпреки че си до мен.
Нали ти казах, че не мога да дишам. Разбираш ли, дори не мога да дишам!
Продължаваш да говориш едно и също.
Нима не ме чуваш, нима можеш да бъдеш толкова безразличен?
В какво не можеш да повярваш? Казах ти нещо лошо ли?
Откъде се взе това, или ти изобщо не слушаш какво говоря?
Може би главата ми вече не работи, или аз наистина...
Ние не можем да се разберем един друг...
За какво да се разберем? За какво да се договорим, а?
От сутринта крещя, глас не ми остана. Ти ненормална ли си, а?
Нека е така, така да е! Нали знаеш за какво си говорим тук?
Трябва да го запиша на камера. Може би тогава ще разбереш.
Много добре знам какво говоря.
Виж твоите думи. - Значи аз говоря глупости?
Виж се какво говориш? - Ние не можем да се разберем.
Нека да не разговаряме повече.
Какво означава това? - Какво значи?
Ако не можем да се разберем,
тогава да не се опитваме да спасим тази връзка.
Ако искаш да се разделим, кажи ми като човек.
Погледни ме в очите и ми го кажи. На какво прилича това?
Виждам те веднъж в седмицата. Колко може да продължава това?
Аз ти говоря едно, а ти веднага мислиш, че става въпрос за любовта ни.
Как може да си мислиш, че съм безразличен?
Не мога да повярвам в това! - Уморих се, Емре.
Уморих се да обяснявам и да пояснявам. Уморих се от тази война.
Докато гледаш на мен като на някой, с когото воюваш,
не можем да бъдем заедно.
Ако не можем да бъдем заедно, тогава защо оставаме тук, Емре?
Не мисля, че сме стигнали чак до там.
Стига ли ти смелостта да си тръгнеш?
Раздялата е мерило за смелостта на този, който си тръгва
и търпението на онзи, който остава.
"Имаш ли смелост да останеш?"
11.12.1983 год. – 15.01.2009 год.
Ало, как си?
Добре съм, добре съм, а ти? Леля как е?
Да, да, аз също дълго време не можех да звънна.
Виж какво ще ти кажа, ти у вас ли си?
Трябва да прегледам кутиите. Не, ти не се занимавай с това.
Добре, сам ще го направя. Ще ми отнеме 5 минути. Добре, идвам.
Знаеш ли, преди да те познавам, не обичах това.
Ти ме научи, че това е напитката на любовта.
Също така ме научи да пия чай.
А аз се научих от теб...
Че ако наистина обичаш някого,
се научаваш да вървиш след него, ако трябва и до края на света.
Добре дошла! - Добре заварила!
Толкова дълго те чаках!
Това беше толкова тежко.
Да бъда близо до теб, а да не те докосвам.
Тези чувства измъчваха душата ми, очите ми щяха да излязат,
а аз нищо не можех да кажа.
Казаха, момичето си има приятел.
Казах си: "Синко, не го прави. Момичето си има приятел."
Разстройва се заради някой друг. Насища се на аромата на друг.
Друг й липсва, друг целува. - Не говори глупости, Емре.
Аз вече започвам да говоря пълни глупости.
Мислейки, че това си ти, аз прегръщам други.
Не смея да се докосна до теб, защото съм омърсен.
И става по-зле, чудовището, заради което не се докосвам до теб...
Лъгах те, също както теб, и аз се научих да обичам.
Извини ме за минутка.
Какво става, нещо лошо ли се е случило?
Не, мама ми звънна. Няма нищо.
Фото!
Спокойствие
Скъпа, добро утро! Какво става? Какво търсиш толкова рано?
Ами, нещо...
Не мога да си намеря чифт обеци, ще се побъркам!
Видях едни в гостната и ги сложих на масата. Тях ли търсиш?
Емре, защо местиш вещите ми?
Слушам, сладката ми. Ало?
Емре, сега пък не мога да си намеря телефона, би ли ме набрал?
Забравила си го на леглото. - Аз излизам, ще се видим.
Къде отиваш? Приготвила съм неща, които ядяхме през студентските години?
Не, няма нужда.
Не съм приключил още с организацията на сватбата.
Друг път. - Как върви подготовката?
Имаш ли нужда от помощ? - Благодаря ти, скъпа!
Справяме се, малко остана.
Нали знаеш, важното е семейството да е щастливо.
Добре, аз ще вървя.
Добре, тогава предай много поздрави на кака Йешим, младоженецо.
Няма ли да дойдеш?
Трябва да приключа с това.
Много ли е важно? Може да го направиш по-късно.
Йешим, скъпа, след малко идвам, ако позволиш.
Чакам те, трябва да поговорим за нещо.
В момента в главата ми е пълна каша.
Сигурно не стоя тук по собствено желание.
Нима съм казала това? Защо ми отговаряш грубо?
Дай ми 10 минути, сладката ми, 10 минути.
Емре, изпратих ти нещо. Би ли погледнал?
Сега ще видя.
Караоке
Синко, какво става? Виж си лицето. - Какво ми е на лицето, братко?
В момента моята физиономия изглежда малко по-добре.
Няма нищо, уморен съм. Просто съм уморен.
Всъщност най-умореният, това съм аз.
Ти вече от месеци с твоите уморени нозе ме умори мен, братко.
Добре, ти лъжеш Бегюм, браво на теб.
Но ти лъжеш и самия себе си. Поне мен недей да лъжеш.
Братко, не. Защо намесваш и Бегюм във всичко това?
Боже мой! Леля ми, леля ми е болна. Отведоха я в Истанбул.
Дай и на мен една.
Просто така се разболя и я отведоха на лекар.
Не е нещо сериозно, но...
3.6...
Г-н Емре, това, което можем да ви дадем за съжаление е само 3.6.
Какво красиво начало, просто чудесно.
Но тя плаче ли?
Синко, когато казах да не ни лъжеш, това имах предвид.
Братко, но... - Знам, братко, знам.
Всеки ден се молим да останете заедно. Уморихме се вече.
Що за упорство е това, братко? Проваляте отношенията си.
Върви и отведи тази жена, хайде. - Братко, момичето си има приятел.
Нима вярваш на това, което говориш? Какво означава "има си приятел"?
Братко, та тя по цял ден е сама, какъв приятел?
Когато момичето погледне към теб, сякаш няма земя под краката си.
Ако теб те няма, тя дори главата си не вдига.
Наистина ли си толкова сляп? Не виждаш ли и ти това?
Аз искам да поговоря с нея, но сега... - Приятели...
преди да изпеем следващата песен, искам да поканя на сцената Емре Кълъч.
Аз няма да пея. Ти ли поръча това? - Аз го поръчах.
Не върши глупости, аз... - Хайде, синко.
Хайде, братко. - Ще ти кажа аз на теб.
Кажи сега, ти ли ще избереш песента или аз да избера?
Сега и песни ме карат да пея.
Следващата песен е за дълго чаканата любов.
Пред нас вече е... Емре Кълъч!
Не знаех, че ще стане така. Като за начало, искам да ви се извиня.
Моментите настъпват и ние дори не можем да разберем.
Няма време да попитаме, не ни достига смелостта.
Всичко, което се случва е студено, с много загуби.
На кръстопът съм.
Любовта и омразата са близо една до друга.
Кой нанесе обида?
Всяка вечер, когато искам да те видя,
аз закривам с ръце очите си.
Мога да съм сигурен единствено в усмивката ти.
Просто исках да избягам от теб.
Даже сам не разбирам състоянието си.
Не ме лъжи, очите ти ми казват всичко.
Не ме лъжи!
Твоите очи сами ми казват всичко...
Вече всичко е ясно.
Отдалечих се от себе си,
от мислите в главата ми,
Скитам се без изход.
Всичко знам, но сам си противореча.
Само искам да избягам от теб.
Понякога ти не ме разбираш.
Не ме лъжи!
Твоите очи сами ми казват всичко...
Повикай такси. - Защо? На 15 минути от дома сме.
Какво като са 15 минути? Повикай. - Ти телефонът ли си загуби?
Не, ще кажа, че ще остана при приятелка.
При мен ли ще останеш? - Не мога да се прибера през нощта.
Какво казват? - Не отговарят.
Сигурно са изключили звука. Ще останеш при мен, за Бога!
Добре, ще остана, само че какво ще кажа утре?
Тази вечер ще бъде тайна, става ли?
От години не съм била в такова състояние.
Така ли? - Да.
Тогава да тичаме до колата.
Ало, чичо Фикрет? Как си?
Аз съм добре. Благодаря ти! Ти свободен ли си?
Не, не, аз просто така... Звъннах, ако не си зает...
Как мога да разбера от коя болница е взет починал човек?
Значи на гробището има информация. Но може и да не ми дадат адреса?
Ако кажа, че съм близък родственик? Добре, благодаря ти!
Не се притеснявай, никъде няма да отида.
Взел си моята възглавница.
Не легнах удобно. - Легни по-нагоре.
И аз ще си направя татуировка. Какво е това?
Нима човек може толкова да се побърка, какво е това?
Смяташ, че се шегувам, но аз съм сериозен. Ще го направя.
Може после да реша да си направя още една.
Какво?
Ти си остани със своята, а аз с моята.
Аз мисля само за едно. - За какво?
За теб.
Ще си направя и ще напиша отдолу: Спокойствие, спокойствие...
Спокойствие...
Защо очите ти са като стъклени и се отразяват като огледало?
Защо и двете ти очи гледат в една посока.
Нима не могат да гледат поотделно?
Вероятно си ми взела ума и аз започнах да говоря глупости.
Мисълта, че не искаш да бъдеш моя, ме убива.
Не искам да те виждам такава.
Каква тишина е наоколо. Само ти и аз...
Накъдето и да погледна, пред очите ми си само ти.
Така се чувствам жива.
Косата ми, очите ми, всичко ме свързва с теб.
Здравейте! Извинете, имате работа, а аз ви обезпокоих.
Няма проблем. Ще се радвам, ако мога да ви помогна с нещо.
Загатнах ви по телефона...
Неотдавна разбрах, че скъпа за мен приятелка е починала.
Това много ме натъжи. - Моите съболезнования!
Как се казваше? - Бегюм Джандаш.
Бегюм Джандаш...
Да, за съжаление. Да, това момиче...
Със сигурност мога да кажа, че беше болна.
Ту идваше сама, ту с някой друг.
Имаше много сериозен тумор.
Разбрахме за това случайно, а когато разбрахме...
За съжаление вече беше твърде късно. Затова състоянието й беше критично.
Но Бегюм беше решила на никой да не казва за това.
Много е красиво. Много ти отива, момичето ми.
Само ето тук трябва да направим нещо. Момиче, ти да не си бременна?
Извинявай!
Помисли, двама лекари казаха това, но защо веднага се отчая?
Как ти се струва? Виж само каква сватбена рокля уши приятелката ти.
Красива е. - Красива?
Това ли е всичко? Много си разстроена, извинявай!
Не, не е заради това. Мисля за Емре. Откъде да знам...
Емре напоследък е много нещастен.
Изглежда някак странен. Изобщо не се вълнува за сватбата.
Може би съдя по себе си. Сякаш само аз искам това.
Жените мечтаят за сватба, а всички мъже са еднакви, сама знаеш.
Знам, знам. Но Емре никога не е бил такъв.
В последно време това чувство у мен се засилва.
Говоря му, а той не ме слуша. Не иска да ме чуе.
Дори не ме докосва.
Вече две нощи подред се прибира късно.
Добре, първата нощ беше с приятели. А на следващата?
Виж, ти може и да кажеш, че говоря глупости...
Но може би си има друга. Не знам. - Сама го каза, говориш глупости.
Емре никога не би направил такова нещо.
Това е нормално състояние преди сватбата. Забрави за всичко.
Така ли мислиш? - Разбира се.
Възможно ли е някой да бъде едновременно и приятел и психолог?
А и да е толкова търпелив... - И какво още?
Откачен. - Браво на теб, скъпа.
Добре, че те има! - Добре, че теб те има!
Ще те изям.
Мисля, че ти вече не помниш. - Какво?
Говорихме за днес, но вероятно не си спомняш...
Любими, и без това вече ме е срам, но...
Откъде да знам... Виждам те такъв странен,
започва да ме гложди едно червейче отвътре.
Любима моя, красавицата ми. Скъпа, не говори глупости.
И моите мисли не са на мястото си.
Занимаваме се и с работата и със сватбата.
Всъщност се безпокоя за теб. - Нима аз не съм тук, за да те успокоя?
Защо задържаш всичко в себе си, защо измъчваш сърцето си?
Разкажи ми и ще ти стане по-леко. Не е ли така?
Нали винаги ще бъдеш моето спокойствие?
Аз ли съм твоето спокойствие? - Да.
Аз съм спокойствието на твоето сърце, нали?
Спокойствие, сега ще ти дам едно спокойствие.
Чух, г-н Емре, но не разбрах защо.
Не, момичето ми, остани си у дома. - Добре, но защо?
Виж, човек не може да те издържи. Най-много 6 месеца.
И това е само заради твоя малък красив спомен.
Обясни ми за отношенията в чужбина?
Майчице, това е Англия! Тоест, всяка вечер – нова мисис Браун.
Може би и ти имаш някоя такава на разположение?
Може би ние ще наречем някоя твоя "булка".
Това е по твоя вина. В Измир имаше една госпожа.
Ти не можа да ни запознаеш и тя замина. Момиче, забрави.
Нито докторът, нито университетът ме интересуват. Имам теб.
На такъв безчувствен като теб, единственият, който ще обърне внимание,
това е манекенът от витрината на този магазин.
Тази лекарка ветеринар ли е?
Много смешно. - Виж, искаш ли да ти кажа нещо?
Ти ми каза, че ако не се ожениш до 40 години, ще си останеш ерген.
Тогава докато не си станал на 40, нека се оженим, какво ще кажеш?
Какво, 40 ли? Виж колко си умна само, 40 значи? Боже, Боже!
Ще бъда само сред мъже до тази възраст, ще изслушвам всички.
А ти ще си ходиш насам-натам, а накрая ще се оженим.
Аз ли ще ходя насам-натам? - Да.
Само да не помислят, че си ми брат. - Добре, хайде.
До 45, и това е само заради теб, хайде.
42? 40? Добре, 40, договорихме се, шефе!
Младежи, какви са новините? Пак ли нещо делите?
Не, седим си тук и обсъждаме покупките.
Той сам нищо не може да си купи, виж го само.
О, Боже, даже не питай. Опитва се да преговаря с мен.
Виж какво, първо ще излезеш под гаранция.
Младежи, спрете се. Вижте какво ще ви кажа.
Днес ще има парти-изненада за рождения ден на Пери.
Ще бъде изненада, да не ни издадете. И двамата ще дойдете.
Ако не дойдете, ще отговаряте. Точка.
Приготвила съм изненада за Мерт тази вечер. Ако дойда, ще е по-късно.
Нима? Подготвила си изненада? Виж само в какво си се превърнала?
Тук-там, тук-там, нима може така?
Моля те, кажи и ти нещо, братко, на мен вече ми омръзна.
Какво да се прави, нашите отношения са такива.
Щом ти харесва този начин на живот, продължавай в същия дух.
Батко Емре, всичко наред ли е?
Извинявай. Звънях ти, но не отговори. - Какво се е случило?
Не, нищо. Легни си, а аз ще взема нещо и ще си вървя.
Измир Шехир Меркези
Добър ден! Аз...
Мога да ви разкажа, но е малко сложно...
Как мина пътуването ти? Надявам се, че не си уморен?
Моите съболезнования! Аз научих съвсем скоро.
И на теб съболезнования, синко!
Всъщност не знам какво да кажа.
Не се притеснявай, синко. Бегюм знаеше.
Аз имам малко работа в кухнята, чувствай се като у дома си.
Любими, нямаш представа колко бих искала да съм до теб.
Да ти обясня всичко и хиляди пъти да те помоля за прошка.
Не знам колко време е минало, откакто аз заминах
и колко тежко ти е било да останеш без мен.
Бих те разбрала, ако никога не ми простиш.
Но аз винаги съм искала някой ден ти да ми простиш.
Ако имаше някакъв изход, разбира се, аз бих се върнала при теб...
и не бих те оставила сам.
Не успях да намеря изход от ситуацията.
Сигурна съм, че ако бях останала с теб, нямаше да е по-лесно.
Не можах, просто не можах.
Помниш ли, когато ти ме попита дали ми стига смелостта да си отида?
Ако ми стигаше смелостта да остана,
аз дори за минутка не бих се отделила от очите ти.
За мен твоите очи бяха вратата към рая.
Не съм обидена на съдбата. И ти недей да й се обиждаш.
Не затваряй вратите към себе си.
Лесно е да се каже – обичай така, сякаш никога не си изпитвал болка.
Само за едно нещо искам да те помоля.
Нека в живота ти да няма сравнения, очаквания и обиди.
Не мога да те уча как да обичаш, защото ти го правиш много добре.
Ако можех да удържа на думата си, ти щеше да се ожениш за мен на 45.
Не пиша това писмо, за да се сбогувам с теб.
Ако имах смелостта да се простя с теб,
бих го направила, гледайки те в очите.
Аз не искам да мислиш за мен, просто понякога се усмихвай,
защото моята душа ще броди някъде там.
Съхрани ме между устните се, които така и не се наситих да целувам.
Запази ме в сърцето си.
Къде е банята? - През тази врата и насреща.
Само ако можех да бъда до вас, само ако можех...
Тя много мислеше за теб. За нея беше много тежко да направи тази стъпка.
Въпреки болестта си, тя мислеше повече за теб, отколкото за себе си.
Аз също исках да ти позвъня. - А защо не го направихте?
Тя ме накара да й дам дума.
Каза: "За последен път те моля за нещо!"
Винаги съм я обвинявал за това, което ме накара да преживея...
и за това, че ме остави сам. А се оказва, че аз съм я оставил сама.
От една страна, нея я измъчваха угризения на съвестта.
Но когато те видях, аз всичко разбрах. Било я е жал за теб.
Добре, но тя как е разбрала?
Кога е започнало всичко това? По време на нашата връзка ли?
Не знам точно, но мисля, че ще мога да си спомня.
Когато научи това, тя ми се обади. Тогава тя отиваше на вечеря с теб.
Тя ми звънна. Говореше ми за теб. - Да...
Всъщност тя искаше да ти каже, че е бременна.
Но лекарят й е звъннал докато сте вечеряли.
Казал й е, че в резултатите има някаква аномалия...
и има подозрения за тумор.
Но как така? Бременна? Но ние винаги...
Тя винаги беше щастлива с теб.
Беше готова сама да ти предложи да се ожените.
Разбира се, това беше докато не й се обади лекарят.
А когато резултатите се потвърдиха, лекарят й забрани да роди.
Трябваше да взема лекарства заради заболяването.
Но тези лекарства можеха да бъдат опасни при бременност.
Разбирам.
Ако позволите, ще си вървя. - Разбира се, синко. Както решиш.
Когато отивах към банята, аз минах покрай стаята й.
Ако нямате нищо против... - Какво означава това, синко?
В половината от тази стая присъстваш и ти.
Не съм докосвала нищо там, откакто тя ни напусна.
Емре Кълъч, печелите едноседмична ваканция в хотел "Сенета".
Йешим Ергьорюн, печелите едноседмична ваканция в хотел "Сенета".
Добър ден! Звъня ви по повод на една стара информация.
През 2009 год. бях на почивка във вашия пансион.
Всъщност след два дни се женя.
С жена ми се запознахме там и това място е много важно за нас.
Благодаря, благодаря! Искам да ви питам нещо.
По времето, когато ние пребивавахме в пансиона,
там имаше и една жена.
Дали можете да я намерите? Бихме искали да я поканим на сватбата.
Да, помня разбира се. От 9 до 15 септември 2009 год.
Добре, ще почакам.
Какво? Още веднъж – Бегюм Джандаш.
Всички стаи са запазени на едно и също име ли?
Господи, Боже мой!
Да, Емре Кълъч и Йешим Ергьорюн.
Да, в един и същи ден.
Значи всички стаи са били запазени на името на Бегюм Джандаш?
Ще ми помогнеш ли?
Благодаря! Благодаря!
Да, благодаря!
Какво ли щях да правя, ако те нямаше? Нищо не разбирам от тези уроци.
Аз разузнах малко, погледнах... Тези уроци ще ни бъдат много полезни.
Ти вече всичко сам си решил. Приличаш ми на човек, който работи.
За тези 4 години много пъти ще те моля за помощ.
Добре, прави го, бих се радвал. Приятно ми беше.
И на мен. Ще се видим.
Моята Бегюм реши да не взема лекарствата, които й предписа лекарят.
ЗАПАЗИ МЕ В СЪРЦЕТО СИ
Чаадаш Онур Йозтюрк
Аслъ Тандоан
Бегюм Биргьорен
Превод и субтитри: *Дъга и BaMblto
Ако си отидеш, изпрати ми вест.
Ако останеш, вземи със себе си и сълзите ми и мен самата.
Остави ме в миналото и недей да измъчваш сърцето си.
Остави ме в миналото, но нека сърцето ми да не знае.
Повече няма да те погледна, няма да те държа за ръка.
Не мога да се наситя на думите ти.
Ако си отидеш, и аз няма да спра.
Ако си отидеш, изпрати ми вест.
Ако останеш, вземи със себе си и сълзите ми и мен самата.
Остави ме в миналото и недей да измъчваш сърцето си.
Остави ме в миналото, но нека сърцето ми да не знае.
Повече няма да те погледна, няма да те държа за ръка.
Не мога да се наситя на думите ти.
Ако си отидеш, и аз няма да спра.
Ако си отидеш, изпрати ми вест.
Ако останеш, вземи със себе си и сълзите ми и мен самата.
Остави ме в миналото и недей да измъчваш сърцето си.
Остави ме в миналото, но нека сърцето ми да не знае.
Повече няма да те погледна, няма да те държа за ръка.
Не мога да се наситя на думите ти.
Ако си отидеш, и аз няма да спра.